ברוכים הבאים לפרק סיום העונה הראשונה,
לא פרק לקט,
אלא מסע, אחורה, ל-38 הפרקים של 2025
ובעיקר תחזיות, קדימה, ל-2026
תחזיות שנבדוק יחד בעוד 31 מיליון שניות בדיוק מהיום,
בדצמבר הבא.
נתחיל בפרקים 1 ו-3 על גוגל, אלפאבית והניסיון שלה להישאר רלוונטית.
סונדאר של אז נתפס בתעשייה, כ"מנהל תחזוקה",
אב הבית,
האיש ששומר על המנורה דולקת
בזמן שהחדשנות עברה ל-OpenAI, אנתרופיק,
אפילו מיקרוסופט.
מישהו שהתפקיד שלו היה
"לא להרוס את מכונת המזומנים של החיפוש".
אבל
סונדאר לא פראייר, ויחד עם DeepMind,
מעבדת
ה-AI המעוטרת בעולם,
עם מיליוני זחלנים שעומדים לרשותו,
3 עשורים של ניתוח הרשת ואלפי מסמכים,
גליונות ומצגות שעולים בשניה ל-Google Workspace
הצליח לבנות את ג'מיני.
מודל חכם, מסיק, שהוא מהיר כשאתה מבקש
או איטי כשאתה צריך.
ג'מיני הוא לא הטוב בעולם
(פרק 36 דיבר על בנצ'מרקים),
אבל הוא טוב מספיק,
במיוחד כשהוא משתלב עם נכסי החיפוש של גוגל.
אם הדפדפן שלי, כרום,
יודע לענות על שאלות מורכבות בשורת הכתובות
וגם לתת לי את הלינקים שאני רגיל אליהם,
אז להרבה קושיות בעולם
זוהי תשובה מספקת.
תחזית: ביום המסחר האחרון של 2026,
אלפאבית (גוגל) תהיה החברה בעלת
שווי השוק הגבוה ביותר בעולם.
למה?
גוגל מחזיקה את הדבר הכי חשוב בעידן ה-AI:
דאטה והפצה.
ב-2025 היא גם החזיקה בשבבים אלטרנטיבים,
שעובדים בשבילה
בענן שלה.
אז זה דאטה,
הפצה,
מיחשוב ואנרגיה.
ב-2026, אחרי שסכנת כרום נעלמה,
גוגל תצליח לפצח את המוניטיזציה
ל-AI.
זה יהיה עם עוד פרסומות,
או עוד מנויים בתשלום,
אבל בעיקר כי היא היחידה שיודעת לייצר טוקנים ביעילות,
עבורה,
אבל גם עבור אחרים.
בפרק 6, טים קוק הציג מעט מאוד חידושים וקורט של AI.
ב-2025 אפל דיברה על
רכישה אפשרית של Perplexity, אנתרופיק,
בגדול על השתלת מוח לסירי.
תחזית: ב-2026 אפל תחתום עם גוגל על חוזה
ארוך טווח להטמעה בלעדית
של ג'מיני במכשיריה.
למה?
אפל צריכה קפיצה מוצרית אמיתית כבר ב-2026 ולא אבולוציה עד 2029.
היא לא צריכה את "המודל הכי מגניב", אלא אספקה של המודל הזה
בסקייל,
יציבות,
אחריות
ומינימום דרמות.
כשמודל חיצוני נכנס עמוק לתוך ה-OS,
היא צריכה SLA,
עקביות,
בטיחות, ותמחור צפוי.
והרבה יותר קל לנהל את זה עם שותף אחד ולא עם תפריט מודלים
שמתחלף כל רבעון.
אפל צריכה מודל
שיחזיק את העומס שלה
בלי לקרוס,
במתווה שיאפשר לה לשמור
על שליטה בחוויה והפרטיות.
שתי החברות כבר
רגילות לחוזי ענק,
ארוכי-טווח,
ואולטרה-רגישים (כמו ברירת-מחדל בחיפוש).
עם ג'מיני,
אפל לא קונה צ'אטבוט,
היא קונה
שקט תעשייתי וזמן,
עד שמנכ"ל חדש
יחשוב אחרת.
בפרק 10 עליתי על מונית באוסטין.
ה-22 ביוני היה אז סוף לשקרים הלבנים של מאסק
והפעלה ראשונה של הטסלה-רובוטקסי.
דיברתי גם על המציאות.
על זה ש-Waymo, חברה-בת של גוגל,
כבר עושה את זה. בשקט, בלי ציוצים דרמטיים,
ובלי נהג מסייע.
תחזית: ב-2026 טסלה תפעיל שירות רובוטקסי מלא
ללא ליווי בלפחות 3 ערים בעולם.
מצד אחד קל לי להגיד שאלו יהיו אוסטין,
דאלאס ומיאמי, אבל
אולי בעצם דובאי ואבו-דאבי, מקומות עם כסף ורגולציה שאפשר לכופף בהחלטה של אמיר אחד,
שרוצות להיות "העתיד".
לא משנה
איפה בדיוק, בכולן תהיה שכבה חדשה של Remote Ops. נהגים שיחלצו מוניות
ממצבים מביכים.
אבל,
וזה אבל
גדול וכואב,
אי אפשר לדבר על אוטומציה בסקייל כזה
בלי לדבר על המחיר
ועל הסטטיסטיקה.
תחזית: במהלך 2026 תתרחש לפחות תאונה קשה אחת
המערבת רובוטקסי בשירות פעיל,
שתוביל למוות,
פציעה קשה
או עצירה רגולטורית זמנית.
ולמה אני הורס את המסיבה?
לא כי אני פסימי,
אלא כי אני ריאלי.
כשאתה עולה מסקייל
של אלפי נסיעות למיליונים,
חוק המספרים הגדולים עובד נגדך.
זה לא אומר שהטכנולוגיה גרועה -
היא כנראה בטוחה יותר מנהג אנושי,
עייף,
שיכור, או כזה שמסמס לאשתו בזמן נהיגה.
אבל הציבור,
והתקשורת,
מחכים בפינה
לתמונות,
לזעזוע.
זה יהיה רגע המבחן האמיתי של התעשייה הזו:
האם הרגולטורים
יקבלו את זה כ"חלק מהחיים",
(כמו תאונת מטוס נדירה)
או שיורידו את השאלטר?
בפרק 7 על Claude Code
הרמתי המון לאנתרופיק.
המודלים שלה, סונט ואופוס, הפכו לדה-פקטו סטנדרט בכל מחלקת פיתוח, בכל עורך קוד.
"זרוק את זה לקלוד",
"תן את זה לאופוס"
הם משפטים שאני שומע
הרבה פעמים ביום.
אנשים מתמסרים לקלוד, והוא מחזיר להם קוד שהוא...
התמכרות.
תחזית: ב-2026 אנתרופיק תהפוך לציבורית.
המספרים שלה מתכנסים -
הגיוס הפומבי האחרון היה
13 מיליארד לפי שווי של 183
והיא על 6-9 מיליארד הכנסות לשנה,
500 מיליון מתוכן רק מ-Claude Code.
בהנפקה היא תצטרך לבחור בין הסימול ANTR ל-CLDE,
היות ו-ANTH שימש בעבר חברת תרופות.
אנתרופיק היא לא חברה חולה כמו OpenAI.
היא צריכה לגייס לפי
300 מיליארד, שווי של קוקה קולה וסיסקו,
גם כדי להנזיל את המשקיעים והעובדים המוכשרים שלה,
גם כדי לממן חוזה TPU ענק עם גוגל
אבל גם כדי לרכוש.
תחזית:
ב-2026
אנתרופיק רוכשת את Anysphere,
החברה מאחורי קרסר.
ואם זה קורה אחרי ההנפקה, זו יכולה להיות עסקת מניות בעיקר.
אבל
למה אנתרופיק תרצה בכלל לקנות IDE? זה לא כותב קוד של פעם?
כן, אבל זה עדיין מוצר שהוא סופר Sticky.
מי ששולט ב-IDE שולט בשימוש, בברירת המחדל וגם בבחירת המודל.
זה של פעם, כן, אבל למרות שהנחתי שקרסר
תילעס עד עכשיו בידי Copilot,
היא ממשיכה לחדש,
ומתחרים ממשיכים להעתיק את
הפיצ'רים שלה.
בפרק 19 דיברתי על עתיד פיתוח התוכנה,
עתיד שהוא אסינכרוני,
רץ בעולם של סוכנים שעובדים שעות ברקע.
אחת הסיבות למיזוג כזה
יכול להיות שינוי בקונספציה.
תחזית: ב-2026 נראה מעבר למודל תמחור
של שעות תכנות
במקום
טוקנים.
חברות לא יקנו מנוי חודשי, אלא שעות סריקה,
שעות תכנון ושעות תיקון.
זה לא הגיוני לשלם 20 דולר לחודש למתכנת
כמו שזה לא הגיוני שמתכנתים יתקשרו את אותן בעיות לסוכנים
בסשנים שונים.
זה לזרוק טוקנים לפח, וזה
חברה שהמתכנתים בה, מה לעשות, עובדים רק
חצי יום.
הסוכנים של 2026
ימפו את התלויות,
יבינו את הארכיטקטורה,
יתכננו את הפתרון,
אבל בעיקר
יריצו את הקוד,
ישלימו את הטסטים
ויטרידו אתכם רק
כשהכל
מוכן.
ואולי נראה מודל של No-Merge, No-Pay, עם ביטוח, שהקוד
ישולם רק אם הוא עובר את הבדיקות שלכם, והסטנדרטים שלכם, ואשכרה
נכנס לפרודקשן,
ואם לא -
תקבלו את הקרדיטים בחזרה.
בפרק
18 דיברנו על מטא,
על הר המזומנים שיש לה מעסקי המודעות ואיך היא שורפת אותו בהשקעות ענק
בסופר בינה מלאכותית
וגם על משקפיים,
משקפי Ray-Ban Meta שהם משהו שאני אשכרה
רואה את עצמי לובש, ושואל בעזרתם שאלות.
מטא תקבל באמצעותם עיניים,
היא תראה מה שאתם רואים
ותשמע, באישור,
את מה שאתם שומעים.
זה הדאטה
הכי עשיר,
הכי אינטימי והכי ייחודי
שיש לאימון AI.
אבל למטא חסר משהו קריטי.
היכולת לייצר ויזואליזציה בזמן-אמת,
ישירות על המשקפיים או בסטרים מהענן.
הם צריכים משקפיים
שלא רק מתעדות את המציאות, אלא מרבדות אותה.
תחזית: ב-2026 מטא תרכוש את הסטארטאפ הישראלי Decart
החברה הזו מרחוב המסגר בתל-אביב עושה משהו שנראה היום
כמו כישוף:
תשתית שיודעת לקחת מודלים ג'נרטיביים כבדים
ולהריץ אותם ביעילות מטורפת, עם שיהוי אפסי.
זה לא רק הימור אחרון של צוקרברג על עולם המטאברס,
זה ניסיון להרחיק את הטכנולוגיה הזו
מאפל או גוגל.
בפרק 23 דיברתי על סחר אוטונומי והפרוטוקול של פורטר.
נגעתי בחזון עתידני שבו AI עושה לנו שופינג,
והבעיות -
איך סומכים על הבוט עם כרטיס האשראי שלנו,
ומי אחראי על רכישות שטות שלו?
תחזית: ב-2026 2% מכלל ההזמנות האונליין בארה"ב
יהיו אייג'נטיות
הסוכן ישלים checkout בפועל,
לא רק יתן לינק.
זה
אולי נשמע מעט, 2%, אבל זה המון כסף.
לא יותר מדי כסף שיצריך השקה של Visa Intelligent
Commerce או Mastercard Agent Pay, אבל מספיק כסף שזה יהיה מעניין ל-Shopify, Amazon
לשופיפיי.
וכמובן
OpenAI, לדחוף את העולם הזה
כמה שאפשר.
הקטגוריות הראשונות שיזוזו לכיוון - replenishment,
דברים שצריכים
למלא מחדש
(כמו סופר),
קטלוגים "נקיים"
(כמו מוצרי חשמל ואלקטרוניקה)
וכל סוחר עם מדיניות החזרה
גמישה.
איפה זה פחות יצליח?
במוצרים שדורשים התאמה,
מוצרים עם fraud גבוה
כמו כרטיסים ו-snickers,
או כל סוחר שיתעקש על
רישום או login.
בפרק 23 ניתחתי שחקן מוביל, סטרייפ -
חברה שהיא מזמן לא רק סולק,
אלא בנק,
מערכת מס,
תשתית פיננסית של הרבה חלקים מהאינטרנט.
כמו Cloudflare (מפרק 27),
מדובר בחברה הנדסית, חדשנית, שממציאה מודלים עסקיים
ומשתלטת עליהם.
תחזית:
ב-2026 סטרייפ תציע שירות
Merchant of Record.
כלומר,
אתה לא סולק עם Stripe,
אתה מוכר דרך Stripe,
והיא לוקחת על עצמה: מיסים,
חשבוניות,
התאמות רגולטוריות מקומיות,
dispute ו-chargebackים,
החזרות,
המרות מטבע ושערי חליפין.
זה מהלך מאוד Stripeי -
המשך טבעי של
מה שהם כבר בנו,
שעונה על כאב גדול של חברות גלובליות -
איך אני מוכר ב-40 מדינות
בלי להפוך לחברת
מיסוי או compliance?
בוא נשים קצת מוזיקה.
בפרק 28 דיברתי על ספוטיפי והעוקץ הבולגרי.
איך האקרים מתחברים למערכת התמלוגים
בלי לשיר תו אחד,
עם AI שמייצר לחן ופזמון
בלחיצת כפתור.
תחזית: עד סוף 2026 ספוטיפיי
תציג מודל Verified Royalties ו/או Verified Streams.
כלומר לא מספיק שתהיה השמעה,
היא צריכה להיות אנושית ולגיטימית,
והגורם שמקבל את הכסף צריך להיות
מזוהה.
ספוטיפיי תפריד בין plays ל-eligible plays,
ורק סטרימים שמגיעים מחשבון/מכשיר שעבר אימות
ייכנס לחישוב התשלום.
היא תבקש זיהוי גם ברמת
האמן
(ולא רק המפיץ),
כדי שיהיה לה את מי לתבוע,
לקנוס
או
לחסום כשמתגלה תרמית.
בפרק 29 התלוויתי למסע של שיין קופלן ביצירת האימפריה שלו - פולימרקט.
סיימתי בתקווה שהפלטפורמה תישאר נקיה מבוטים,
ספקי נזילות ועושי שוק רעים.
לא נגעתי מספיק בבעיה כואבת, גם היא קשורה לאמון.
תחזית:
ב-2026 תהיה חקירה פדרלית פומבית אחת לפחות
בגין Insider Trading
(ה-DOJ, SEC או ה-CFTC)
יבדקו שימוש במידע
לא-ציבורי,
למשל
דליפת נתוני ממשל לפני פרסום,
כדי להרוויח בשווקי חיזוי של פולימרקט או קאלשי.
אם זה יקרה,
הפלטפורומות יצטרכו להכריז על שינוי מדיניות אגרסיבי -
עצירה של קטגוריות מסוימות,
הקדמת שעון העצר למספר דקות או שעות,
או הגבלות על גובה פוזיציה.
פולימרקט
היום זמין, אבל לא נגיש למרבית הישראלים.
בפרק 34 דיברתי על מה שיש בכיס
של כל אחד מאיתנו. Whatsapp.
האפליקציה שכולנו חיים בה,
עובדים בה,
ועשויים לאבד -
ברגע
אחד של הונאה.
תחזית: ב-2026 ווטסאפ תתחיל במהלך של מחיקת מספר הטלפון
מהחזית.
אנחנו
נעבור לשמות משתמש כברירת מחדל,
גם כדי להילחם בהשתלטות ופישינג,
וגם כדי להפוך את האפליקציה
ליותר פרטית.
הכניסה תהיה מאובטחת יותר עם Passkeys וביומטריה של המכשיר,
ולא עם קוד SMS.
זה יהפוך את ווטסאפ מרשימת אנשי קשר ליותר
רשת חברתית, בזמן שהרשת החברתית פייסבוק,
אומרת קדיש על הרבה מהמשתמשים שלה.
נחזור טיפה'לה אחורה.
בפרק המואזן ביותר, מספר 20 על מאנדיי,
אמרתי
3 פעמים
שזה לא פרק על מאנדיי,
אלא על איך שהיא מתמודדת עם השינוי בחיפוש.
כשאתה רגיל לקבל טראפיק חינם מאנשים ששואלים what is gant?
והטראפיק הזה מתייבש כמו ס'חנה של ראשון בערב,
אתה צריך להחליט - אם אתה
מחכה ל-downmarket,
או קונה טראפיק יקר יותר,
או משנה לגמרי את החברה.
הקברניטים של מאנדיי החליטו שלא להחליט,
ולכן.
תחזית אחרונה:
ביום המסחר האחרון של 2026,
מניית monday.com תסגור ב-$225.
מאנדיי תישאר רלוונטית כמו ש-salesforce תישאר רלוונטית.
יש פשוט יותר מדי אנשים שזה עוזר להם.
ב-2026 היא תנסה להפוך מ"לוחות ומשימות" ל-Control Plane של עבודה -
מערכת שמנהלת לא רק בני אדם אלא גם
"כוח עבודה
דיגיטלי”
של סוכנים:
מי עושה מה,
באיזה הרשאות,
עם איזה דאטה, ומי אחראי כשמשהו נשבר.
זה מתחבר טבעי למה שהם עושים
טוב היום
(תהליכים,
אוטומציות,
אינטגרציות ובקרה),
ורוכב על הימור ה-multi-product שלהם:
CRM ו-Service הם כבר לא "תוספות”, אלא הוכחה
שביצחק שדה יודעים למכור פלטפורמה
ולא רק מוצר אחד.
מתישהו,
מישהו במאנדיי יבין שהם ברנד חזק מספיק
טוב כדי להפסיק לפרסם כמו משוגעים,
או
שהם יכולים לפלס את דרכם כברנד הכי טוב לניהול סוכנים.
אם היו מבינים את זה היום,
אולי הם היו ב-350.
2026 הולכת להיות
שנה של התבגרות.
צעצועים שהופכים לכלים.
הבטחות שהופכות למוצרים וטכנולוגיה
שרצה -
מהר מדי לסטארטאפים קטנים,
מהר מדי ל-mainstream
ומהר ממה שהחוק והמוסר שלנו
מסוגל לעכל.
אני רוצה להגיד משהו אישי לסיום.
נהניתי מאוד להקליט את העונה הזו.
כל פרק היה
שיעור בשבילי.
למדתי,
הופתעתי,
לפעמים
גם התעצבנתי,
ואני מקווה שגם אתם.
אני צופה לנו עונה חדשה עם סיפורים מרתקים,
לא מתנצלים,
אמיתיים.
סיפורים שנוגעים לנו
בעבודה,
במשפחה,
בכיס
ובבטן.
תודה שהייתם איתי.
תודה שאתם מאזינים,
מגיבים, וגם מתווכחים.
אתם הדלק של הפודקאסט הזה.
עד הפעם הבאה,
תהיו טובים ותמשיכו להיות סקרנים.
יאללה ביי.